https://slama.dev/comeback/
Nebylo před nimi úniku, dnes neuniknou nám.
Boží mlýny.
Dnes nakoukneme do soukromí Ríši Velena, interpreta hitů jako "Brigáda snů", "Štěně" a "Říkal si Chinggis Khan."
Proč je na něj vypsán konkurs?
Kdo je tajemný muž na fotografiích?
Proč líbá jeho ženu?
Na to vše najdete odpověď v dnešním pořadu Boží mlýny.
Chudák Ríša.
Taková špína, na to se nebudu dívat ani vteřinu.
Co to je?
Co, co je?
Já, já nevím, já se na to nekoukám.
Jé, to je strejda Ríša.
Proč pláče?
Prý stále popíráte svůj pobyt v léčebně.
Já jsem v léčebně nikdy nebyl.
Takže ten pobyt popíráte.
Chudák strejda.
Ríša Velen.
Blázen, násilník a přesto, že se našemu týmu na jeho rozlehlé zahradě
kosti rexe objevit nepodařilo, prakticky usvědčený vrah psů.
Strhli jsme škrabošku ze tváře dalšího popového zločince minulé doby.
Jakou hvězdu zhasneme příště?
Proboha, ať to nejsem já.
Klid.
Pavel Horňák.
Na první pohled uhlazený právník a na ten druhý? Sledujte Boží mlýny.
Přesně za týden.
No, tak vidíš.
Co je?
To je konec.
Zaplať pánbůh.
Teď bude on a pak já.
Po Horňákovy jsem byl vždycky já.
Na Bratislavský liře, v Lucerně, akorát na Rockfestu jsem byl první.
No.
Koho vypískali.
Tati klídek, pro tenhle pořad seš málo zajímavej.
Nezabíjíš psy a v léčebně jsi taky nebyl.
Ivo, počkej!
Co?
Co když jsou to oni?
Kdo?
No oni, Boží mlýny.
Tak si je vezmeš a pošleš je do háje, ne?
A řeknu ne a natočí to beze mě.
Zničej mě, jak tady zničili Rýšu a já budu muset chodit kanálama.
Ale když to nezvedneme, tak si třeba budou myslet, že jsme někam odjeli.
Ano?
Ne.
Ne, nesvéprávný není.
Ano, skutečně se jmenuje Ozzák.
No má to napsaný v občance.
Fixou.
No, co?
Naschledanou.
To byly z autoškoly.
Ozzák tam fakt dorazil.
Ježiši Kriste.
A říkal mu někdo, že za volantem se nesmí pít?
Prej si hold dá panáka předem.
Jestli se to dozvěděj v Božích mlýnech, tak o nás natočej dvojdíl.
Ivo.
Co jsme si řekli?
Co se děje?
Sebral mi mobil a zakázal mi brát telefon.
Ale ne bezdůvodně.
Zničili by nás všechny.
Táta si myslí, že po nás jdou.
Úplně jak u nás doma.
Lexa taky říká, že po nás jdou.
Boží mlýny?
Ne, ufoni.
Vidíš to?
A ty říkáš, že já jsem paranoidní.
Dobrý den, tady Tomáš Pacovský.
Odjeli jsme do Tibetu a už se nikdy nevrátíme.
Nazdar.
Šmarja, kam?
Co já tady teď budu dělat?
Pro boha, pane Pacovský, zavolejte mi na mobil.
Telefon v obchodě nějak nefunguje.
Marcelko, to jsem já, uklidněte se.
Cože?
Ale ne, nevolám z kláštera, ne, ne.
Já vám to vysvětlím, počkejte dole.
Musím do obchodu.
Nebrat.
Ivo, vy pojedete do Tibetu?
Rodinná dovolená nebude, maximálně tak rodinná ostuda.
Úplně jako u nás doma.
Ahoj.
Věděli jste, že se v autoškole musí jezdit s instruktorem?
Já ne.
To jenom, abyste věděli, proč mě hledaj policajti.
To je výborný.
Otec paranoik, strejda zloděj aut.
Kdo nám tu ještě chybí?
Je otevřeno, Lexo.
Ahoj Ivo.
Tohle jsem ti koupil.
Teď můžeš nosit banán v tašce a nerozmačká se.
No můžeš si na něj klidně sednout a nic se nestane.
Byt Pacovských.
Dobrý den, pane Pacovský.
Ano, je to váš byt.
A váš telefon.
No, zvonil, tak jsem ho...
ale to byste se nedovolal.
No tak proč voláte, když se nechcete dovolat?
Vyřídím.
Naschledanou.
Ivo, táta ti vzkazuje, že máš zakopat telefon na zahradě.
Teda to je blázinec.
Úplně jak u nás doma.
Tak Marcelko, co se děje?
Tak jednak.
Jedete do Tibetu beze mě.
A tenhle telefon nefunguje, takže jsem zásobovačům musela dát svoje číslo na mobil.
A teď mě píšou oplzlé SMSky.
No tak snad to nebude tak zlý.
Je k tomu obrázek.
Jé, ten má ale fousy.
To nejsou fousy.
Tak to je zlý.
S tím telefonem se musí něco udělat.
Napadlo mě, že by do něj měl vést nějaký drát.
Ne, ne, to je bezdrátový.
A k čemu je vlastně tenhle drát, který vede do zdi?
To je rozhlas po drátě.
Neberte to.
Proboha Tomáši, ten telefon jste odpojil vy?
Musel jsem.
Jdou po mně Boží mlýny.
Pane Bože.
Ten telefon vzít musíte.
No to ale přijdou.
Přijdou tak jako tak, těm neutečete.
Ctibor Manda se před nimi schovával tři měsíce v Tatrách na salaši a stejně ho dostali.
Přistihli ho s ovcí.
To je smysl, vždyť je Borek alergickej na ovčí vlnu.
No, jasně, že je to manipulace.
Ale když se s nimi domluvíte, tak se můžete aspoň připravit.
Navíc to stejně bude ten prasák, co nám má přivézt toho Bavarotyho.
Ehm, ovečka?
Tedy Pacovský...
a dobrý den, to jste vy, dobrý den.
ano, ano.
Dobře, a kdy přijedete?
Výborně, výborně, tak to se budeme těšit, jistě, ano, ano.
Nashledanou.
Takže kdy to přiveze?
To byly Boží mlýny.
Byli rádi, že jsem to vzal.
Už mě chtěli přeskočit a volat Víťovi Vávrovi.
Ten chodil vždycky po mě.
Tatí, neboj, to zvládnem.
Ivuško, neber to na lehkou váhu, poslouchej.
Zpěvák Richard Vellem byl po odvysílání pořadu Boží mlýny převezen do psychiatrické léčebny.
Televize k tomu vydala jen krátké prohlášení.
My to říkali.
Cože?
To se nám přece stát nemůže.
Ano, když se připravíme.
Z vás bude úspěšný podnikatel, s Ivy vzorná dcera a s pana Ozzáka...
někdo, kdo s vámi nemá nic společného.
Tak řekni něco, brácha.
Nemluvte za jízdy s řidičem.
Ale musíš něco říct.
Vždyť jsi taky rodina.
Já když jsem byl naposled v televizi, byly z toho samý potíže.
Se nediv, v přímym přenosu si napad maskota český reprezentace.
Jak jsem mohl vědět, že ten chlap je maskot?
Byl převlečenej za lva.
Takže strejdo.
Zleva jede traktor, tady to červený je osobák a tady stojí nákladák.
Co pojede první?
Přemýšlej nad tím logicky.
Tak logicky, ten frajer v tom červeným fáru to profrčí jako první, než se ty dva hlemejždi vzpamatujou.
První pojede traktor.
Blbneš, Ivo, viděla jsi někdy traktor?
To červený je na stopce, pojede až poslední.
Zase ta stopka!
Stopka je nejhorší značka ze všech.
A může za všechny bouračky.
Za všechny tvoje bouračky.
Čau, Ivo.
Dobrý den, pane Ozzáku.
Tak co, ukázal jste jim to?
Jo, ukázal jim, jak nabourat jednou ranou pět aut.
Hele, to nebyla moje vina.
Ten, kdo vymyslel značky, ten to neměl v hlavě v pořádku.
Moje řeč.
Možná to byl ten samej, co vymyslel pravou a levou.
Učitel říká: odboč na Plzeň.
Vidím tam tuhle značku.
To je přece jasný, dyť je to tady napsaný.
Dvanáctka.
Místo toho se tam objeví šílenej kopec.
Nebo tahle.
Měli jsme červený auto.
Kouknu a vidím.
Hurá!
Červený auta vlevo.
Proti mě jezdějí sami blbečkové.
Tady není nic.
Tudíž všechno dovoleno.
Vjedu tam, co myslíš, že tam bylo?
Policajti.
Instruktorovi vzali papíry.
Ty značky jsou fakt zlo.
Všechny ne.
Třeba zákaz dechovky.
Moc dobrá značka.
Strejdo, prosím tě, proč se vlastně učíš řídit?
Dyť k jezevci to máš přes ulici.
Vsteklá včela!
Moje oblíbená kapela shání řidiče.
Počkej, jedou na turné?
Ale...
nikde je nenechaj zkoušet, tak hrajou za jízdy v dodávce.
Minulej řidič spáchal sebevraždu.
Potřebuju řidiče drsňáka.
A ne někoho, kdo se nechá předjet traktorem.
Když ten traktor měl přednost! Tak se podívej do výsledků.
Cože?
Tam jsou výsledky?
Jo.
Tak proč to tady už hodinu zkoumáme?
Rodino a Marcelko.
Teď musíme táhnout za jeden provaz.
Budeme sice v televizi, ale máme šanci z toho vyjít se ctí.
Já jsem o tom přemýšlela.
A já tam nechci bejt.
Počkej, Ivuško, ty musíš.
Ty jsi dcera, Ozzák nemusí.
Jak nemusím?
Hele, já tam nechci bejt.
Já tam taky nechci bejt.
Výborně.
Ale chci, aby brácha chtěl, abych tam byl.
Dobře.
Ozzáku, já chci, abys tam byl.
V žádným případě.
Ale když tam Ozzák nemusí bejt, tak já tam taky nebudu.
Počkej, ale to, že tam nebudeš, tím si Ivuško nepomůžeš.
Pane Pacovský, Ivo, já chci bejt s váma v televizi.
Na to zapomeň, tam bude jenom rodina.
Takže tam budeš?
V žádným případě.
Ale oni si tě natočí tajně, jak jdeš na záchod, jak jdeš do školy, jak cvičíš.
Pane Pacovský, já s váma nutně potřebuju bejt v televizi, Beneš tam byl a Kvasničková se před ním svlíkla.
Lexo vypadni.
Pane Ozzáku, vždyť já jsem skoro jako váš syn.
Kdybych někdy měl syna, budeš to ty, Lexo.
Tak mě adoptujte.
Ježiš, ty ses úplně zbláznil.
Budeš chodit pro pivo?
Jasně, a klidně za svý.
No tak běž, synku.
Díky, táto.
Pro boha strejdo, cos to udělal?
Ten klub potřebuje tátu.
Tak dost.
Vy do toho nemáte co mluvit, nejste rodina.
Ale vyznám se v médiích.
A jsem tu od toho, abyste věděli, co máte říkat.
A co, pravdu, ne?
Co jinýho?
Pravdu?
Ivuško, pravda v televizi je dávno překonaná věc.
Dneska se nastolují témata.
Každý by měl mít to svoje.
Moment, to mi nikdo neřek.
To já mám to témato.
Ozzáku, už jsme se vymluvili, že sice já chci, abys tam byl, ale že ty to nechceš.
Značky!
Konečně celýmu světu můžu říct, že za všechny nehody můžou značky.
A nemohl byste to říct mimo vysílání?
Třeba U Jezevce a někomu jinému než světu?
To nejde, musej to slyšet všichni.
Značky jsou zlo a stopka to vůbec největší.
Ozzáku, to je přece nesmysl.
Tak, tohle zachrání jen Štefan Babecký, odborník přes média.
Dělal ten výbuch v Temelíně.
Marcelko, prosím vás, v Temelíně přece žádnej výbuch nikdy nebyl.
Tak vidíte, jak je dobrej.
Příští tejden nebudu moct vejít na ulici.
To už daj Ozzákovi ty papíry.
Ne, ta televize.
A co se ti může stát, prosím tě?
No před všema mě znemožní.
Hele Tomáši. O co seš na tom hůř než kdokoliv jinej v téhle hospodě?
Podívej se třeba na mě.
Ty máš Ozzáka, já mám Lexu.
Jedna jedna.
Ty máš Ivu, já mám Sašu.
Vedeš.
Štefan se moc omlouvá, ale musel nutně do Dukovan, protože se tam nic nestalo.
Ale mám tu od něj pro vás připravené podklady.
Takže teď si to rychle projdeme a pak nastudovat.
Kde je Ozzák?
Má jízdy, ale dorazí.
Hudební dráhu svého otce jsem s respektem sledovala a jsem jeho velkým fanouškem?
Díky, holčičko.
Si ze mě budou všichni dělat prdel.
Proč?
Zní to náhodou hezky, když to říkáš.
Hele, víš, že podle té mojí složky chceš být učitelka?
Aprobace vaření a sexuální výchova?
Ale Ivuško, je tam hudební výchova a dějepis.
Je to decentní.
Jako tenhle kostýmek.
Nechala jsem ti ho ušít do televize.
A kde?
V továrně na pytle?
Na tohle přesně mě Štefan upozorňoval.
Prostořekost.
Přesně na tohle čekají.
Takováhle větička, kousek z ní vystřihnou a udělají z ní...
pytle?
Mají na to techniku.
Řeknete třeba knihovno, šmyk a je z vás sprosťák.
No ale to jsou potom všechny tyhlecty keci úplně na...
knihovno.
Takhle můžou převrátit cokoliv.
Třeba tady.
V běhu na sto metrů jsem se zlepšila o čtyři sekundy.
Měly tam být vteřiny.
Marcelko, na tom něco je.
Jestli opravdu můžou změnit úplně všechno, co řekneme.
Pro boha, copak to je tak těžký si dvakrát rozmyslet, než něco nepředloženýho plácnete?
Já jí zabil.
Cože?
Přesně o tomhle jsem mluvila.
Cože?
No to je konec.
Strejdo, pro boha, co se stalo?
Štefane, kterej právník ti dělá smrťáky?
Nic nepomůže.
Jsem vrah.
Nebo oj to zvládnem.
Dva, sedm, osm.
Díky, Štefy.
Jsi ještě v těch Dukovanech?
Jak neexistujou?
My jsme tam tuhle byli.
Na ten pohled nikdy nezapomenu.
Ty doširoka rozevřené oči...
ten zobák otevřený k výkřiku...
křídla jako by prosila o pomoc...
Počkej... křídla, zobák...
kohos přejel?
Čest její památce.
Slibuju ti, že ti vystrojím...
důstojnej pohřeb...
a budeš mít nádhernou rakev.
Za všechno můžou ty prokletý dopravní značky.
Radši jsem jí vzal pryč, víš?
Aby už nikoho nemátla.
Prej krávy....
Jedu si, jedu, koukám po krávách a...
Ten, kdo jí tam dal, má na rukou tvou krev, víš?
Slibuju ti, příteli, že jsi poslední.
Tady ti přísahám, že tě pomstím.
Tak, už žádné další oběti.
Ahoj, tati.
Pojď sem, synu.
Vzdej poctu tady Divišovi.
Můčedníkovi pravidel silničního provozu.
Diviš?
To je hezký jméno pro slepici.
Pojmenoval jsem ho podle výrazu, který měl, když jsme se seznámili.
Chudák strejda Pavel.
A koho se vydáme zhasnout příště?
Tomáš Pacovský.
Pamatují si ho asi jen ti z vás, kdo denně užívají ginko.
Ale znáte jeho bratra? Jeho vypečenou dcerušku?
Sledujte Boží mlýny. Přesně za týden.
Tím snad vyškrábu oči.
Ne, ne, nenech se vyprovokovat, Ivuško, prosím tě.
Na to přesně oni čekají.
Všechno jim to řeknu, nebudou muset stříhat vůbec nic, dyť to přece není možný!
Zprávy z domova.
Gang zlodějů značek řádí ve městě a zcela ochromil dopravu.
Městem vládne chaos, lidé mají strach.
Ivuško, jsem se chtěl zeptat, proč máme v koupelně zákaz výjezdu?
Ozzák?
Na magistrále je v této chvíli již naprostý chaos.
To je divný, tam už jsme to napravili.
Ozzáku?
Nenechals jsem žádnou?
Bez starosti, taťko.
Co to má znamenat?
Už žádné dopravní nehody.
Ty značky musíte okamžitě vrátit zpátky.
Místa odcizených značek jsou střežena policisty, kdyby se zločinci vrátili na místo činu.
Doma budeš.
Jasně, že budu.
Co jsme měli, to jsme udělali.
Tak.
Divišův osud už se nebude opakovat.
Kdo je pro boha Diviš?
Kdo je Diviš?
Diviš je...
Fuč.
Jo ty myslíš tu mrtvou slepici?
Takhle o něm nemluv.
A já myslela, žes jí sněd.
Pekáč byl prázdnej, když jsem přišla domů.
Slyšeli jste to?
Jak by jsme to mohli neslyšet?
Jakoby tu někdo jemně kvokal.
Zázrak.
Byla omráčená.
Je to zázrak.
Je to odměna za boj proti značkám.
Ozzáku, ta slepice jde z domu.
Zbláznil ses?
Teď ho chceš poslat zpátky do tý džungle, když jsi to viděl v televizi?
Samý nehody.
Co chceš dělat? Naučit jí značky?
No a co?
Určitě to nebude první slepice s řidičákem.
To se nesmí nikdo dozvědět.
Připravili jsme ti tady dopravní hřiště.
Marcelko, už se vrátil Štefan z Dukovan?
Cože?
Že tam nikdy nebyl?
Štefan vymyslel, jak to všechno zachránit.
Je to scénář pro ty nejkrizovější situace.
Použil ho v těch Dukovanech?
Kde?
Tomáši, co si budeme nalhávat.
Iva s Ozzákem jsou moc milí lidé, ale natáčet se s nimi rozhodně nedá.
Tak co s tím?
Podívejte se na támhlety dva.
Jsou to profesionálové z komparzní agentury.
Budou hrát Ivu a Ozzáka.
Jakože bych zapřel Ivu?
A Ozzáka.
Nikdy.
S tou televizí jsem to domluvila na zítřek.
Iva s panem Ozzákem budou dělat zkoušky v autoškole, takže nebudou doma.
A místo nich tam můžou být tihle krásní lidé.
Ne, ne, ne, ne, ne.
My jsme jednou rodina, my to zvládneme.
Já Ozzáka umoudřím.
Pro mě rum,
pro Diviše žitnou.
Pojď na světlíčko.
Pardon, já jsem Pacovský, vy budete asi můj bratr, že?
Ano, Hrachovský Daniel.
Dcera... Daniela, Daniela.
Budou určitě z tý televize.
Frajírek nagelovanej.
Diviši, no tak, musíš něco zobnout.
Máme před zkouškou.
Počkej, ty tu slepici bereš s sebou?
Tvrdí, že mu bude napovídat.
Že umí značky líp než on.
Což je pravda.
S Divišem to zvládnem, viď?
Tak, a potom, Vzteklá včelo, rozletíme se do světa.
No nic, nepřijdete pozdě?
Proč nás tak honíš?
Ale ne, ne, v klidu, v klidu, aby vám neodjeli.
A Diviš taky kouká, že už by jel.
Jo, ty ukradený značky jsi už vrátil, že jo?
Jasně.
Na ty stejný místa, ty stejný značky?
Na ty stejný místa určitě.
Jasně.
Tak pojď strejdo.
Tak tfuj, tfuj, tfuj, zlomte vaz, zlomte vaz.
Budu držet palce.
Rychle, rychle, rychle, rychle, běžte, tak, tak.
Vítejte u nových Pacovských.
Pracuji u vás v obchodě, vedu účetnictví a pomáhám s výchovou vaší dcery.
Vaše zájmy?
Yachting, golf a péče o nevyléčitelně nemocné.
A hudba mého bratra Tomáše.
To nemusíte.
Ale mě se to vážně líbí.
Včera jsem to naposlouchával a od rána si to broukám.
Jen aby slečna Eva byla taky tak dobrá...
Tak.
Třikrát mochito, americká limonáda pro mě a pro tátu kávička.
Dva cukry a hodně mlíčka, jak to máš rád.
Kolik berou na hodinu?
Proč?
No, že bych si je vzal občas na víkend.
Šťastně dojďte.
Děkujeme moc.
Na shledanou.
Teda, no jste byli vynikající.
Teda Danieli, jak jste mluvil o té péči o umínající v hospicu a rozplakal se u toho...
přísám, já jsem vám to normálně věřil.
Použil jsem metodu Stanislavského...
vcíťování.
Nedávno mi zemřela želva.
Jo tak proto jste mluvil o jejich posledních lístcích salátů.
Jasně.
A jak slečna Eva mluvila o tom smutném pohledu pejska bez nožičky, tak to jsem zase málem plakala já.
Také vciťování?
Ano, brášku srazil autobus.
Jasně.
No tak nezajdeme spolu na oběd, co?
Jě mi líto, ale od tří hodin hrají jedné paní syna, vysokoškoláka.
Musím se připravit.
A, samozřejmě.
Bylo mi chtít být vaším bratrem.
Tak já děkuju, já moc děkuju, moc děkuju.
Taky děkuju, moc, moc děkuju.
Naschledanou, nashledanou, nashledanou.
Štáb byl nadšen.
Říkali, že tak ideální rodinu ještě netočili.
Je tu nějak pusto.
Za chvíli přijde Iva s Ozzákem.
No právě.
Otče, já ti říkala, že na tu televizní šaškárnu kašlu.
Ty o tom natáčení víš?
To jejich auto zaparkovaný před vchodem se přehlídnout nedalo.
Neboj, Ivuško, nikdo té natáčet nebude.
Takže to bude beze mě?
Super.
No vidíte, Tomáši, a vy jste říkal, že Ivě bude slečna Evička vadit.
Kdo je slečna Evička?
Aha, vy jste jí ještě nic neřek.
No nic, tak já půjdu.
Můžu jít s vámi?
Ne, dokud mi neřekneš, kdo je slečna Evička.
A.. a... já jsem vás chtěl uchránit před tou mediální špínou.
Vždyť jsi sama říkala, že v té televizi nechceš být, no tak jsem...
teda tak jsem s Marcelkou... teda Marcelka najala... náhradníky.
Cože?
No, jako toho, jako takovou náhradní dceru.
No to snad ne!
Ty sis najal cizí holku, aby mě hrála? to si za mě jako stydíš?
Ale nestydím, Ivuško.
Takže jim okamžitě zavoláš a řekneš jim, že se to nesmí vysílat.
Ale tím je hrozně rozuřím... a co jim mám jako říct?
Že jsi lhal a podváděl.
Ale to je přesně to, co chtějí slyšet.
No tak jim uděláš radost.
Ježiš, to je situace.
Kdyby tady byl brácha, tak by to nějak vymyslel.
Ozzák?
Ale ne, myslím Daniela.
Málem jsem ty jízdy měl... a pak se mi připleté do cesty kameraman.
Ježišmarja, náš natočený materiál!
Diviš mě neupozornil.
Proboha, je v pořádku?
Ale jo, je to slípka z oceli, ta něco vydrží.
Ale kameramán.
Ten je na tom hůř.
Takže z toho všeho nakonec nebude nic?
Ale možná by se ten materiál... dal ještě zachránit.
Super, tak vidíš, kterej brácha tě nakonec zachránil.
Stejně by mě zajímalo, jestli se Diviš někdy vrátí.
Nemaluj si to. Ten, kdo to auto ukrad ho zabil a upekl.
Možná s tím Diviš odjel sám.
Pro boha brácha, slepice nemůže řídit auto.
Diviš je machr.
Zapněte si rychle televizi.
Dělejte.
Natočili jsme exkluzivní rozhovor se šefem gangu zlodějů značek, ale slíbili jsme, že jeho identitu neprozradíme.
Čau, jsem Lexa.
Zdravím mámu a všechny od Jezevce.
Proč jste to udělali?
Protože značky způsobují dopravní nehody.
Pryč s nima!
A zdravím opravdovýho šéfa.
Ty víš, kdo seš, táto?
Respekt!
No tak, když už chtěl bejt v tý televizi...
z toho kluka jednou něco bude.
Celej táta.
Pro jistotu ho zflákám, ale stejně to nepomůže.
No, pořád lepší, než kdyby jsme v té televizi byli my.
Nebrat!
Pacovský?
A, to jste vy, tak výborně.
A kdy přijdete?
Jo, tak to se budeme těšit.
Áno, áno.
Dobře, tak... tak nashledanou.
To byl Daniel a Evička.
V neděli přijdou na oběd.
Ty vole, kam čumíš, ty slepice jedna?